![](http://servers.ciclisme.cat/sites/default/files/styles/view_not_cia/public/230919_gravel_earth_series.jpg?itok=bnBHL1UM)
De Marchi i Fisher escriuen la primera pàgina de la història de les Gravel Earth Series
Klassmark ha aconseguit el seu propòsit i el projecte de les Gravel Earth Series ha arribat per quedar-se. El projecte ha reunit sis dels esdeveniments internacionals de gravel més importants amb l'objectiu de mantenir l'essència de l'especialitat i promoure aquest esport de manera positiva en tot el món. Catalunya, França, Kenya, Suïssa, Islàndia i Suècia o, cosa que és el mateix, The Traka, Nature is Bike, Migration, Octopus, The Rift i la Nordic Gravel Series de Bergslagen. Només quedava disputar la gran final. El divendres 15 de setembre van desembarcar a Cardona (Bages) els millors especialistes del planeta per formar files en la batalla de les batalles del dissabte 16.
L'Earth Final va dictar sentència i l'alemany Lukas Baum va ser el millor de la jornada, però la quarta posició de Mattia de Marchi assegurava el títol de les Gravel Earth Series a l'italià. En la baralla femenina, la britànica Annabel Fisher va assaltar la victòria per robar el lideratge a la nord-americana Amity Rockwell. Cardona, doncs, va coronar els primers campions d'una història que acaba de començar.
El format de competició estava pensat i dissenyat per viure una Earth Final d'infart amb diferents ciclistes optant al títol en l'últim assalt. La classificació general tenia en compte les dues millors puntuacions de l'any més el resultat d'una gran final que atorgava un extra de puntuació. La resta de proves havien estat catalogades segons la seva dificultat i el prestigi, una fòrmula que va generar diverses alternatives durant l'Earth Final, amb diferents atletes acariciant el títol en algun moment de la prova. A més, el camp de batalla era un recorregut heterogeni i exigent de 179 quilòmetres amb 3.150 metres de desnivell positiu per premiar als ciclistes més complets de l'any.
La nord-americana Amity Rocwell va aterrar a Cardona amb la màxima puntuació possible després de conquistar The Traka 360 i Migration. Si aconseguia la quarta plaça s'alçaria automàticament amb el títol. Malgrat no tenir el seu millor dia i acabar vuitena, la cinquena posició de la britànica Maddy Nutt, la seva immediata perseguidora, donava més esperances a Rockwell. L'única que li podria treure la victòria final era ja una Annabel Fisher en estat d'eufòria i així va ser. La britànica arribava tercera en la classificació gràcies al seu triomf a Octopus i la quarta posició a The Traka 200 i necessitava una victòria que va aconseguir a Cardona. Fisher va sentenciar les seves rivals en el segon equador del recorregut, el mateix on Rockwell havia perdut posicions. Annabel Fisher va prendre el primer títol de les Gravel Earth Series a Amity Rockwell en l'últim sospir, mentre Maddy Nutt tancava un podi estel·lar. Les grans actuacions de l'alemanya Svenja Betz i la neerlandesa Geertje Schreurs, segona i tercera en l'Earth Final, les van catapultar a la quarta i cinquena plaça de la classificació general respectivament.
En la baralla masculina vam viure dues curses paral·leles amb un Lukas Baum demanant protagonisme en totes dues. L'alemany va ser el millor de l'Earth Final després d'un duel estel·lar amb el neerlandès Hans Becking que es va decidir als últims quilòmetres i el català David Lozano va ser tercer. Tot i que només havia disputat prèviament Migration, amb victòria, Baum va ser el virtual guanyador del circuit durant els primers compassos de la prova. Tot i això, per darrere, la situació estava controlada. L'italià Mattia de Marchi no es va immutar i va plantejar una carrera de menys a més per acabar quart, posició que li permetia aixecar el primer títol de les Gravel Earth Series. Aquesta actuació, sumada a la victòria de The Traka 360 i el quart lloc a Migration, el convertien en el millor ciclista de l'any. Els seus immediats perseguidors van quedar per darrere de l'italià en la jornada del dissabte i, finalment, va ser el mateix Lukas Baum qui va acabar segon de la general. La regularitat del neerlandès Diederik Deelen es va veure recompensada amb la tercera posició, mentre que el suís Nils Correvon i el britànic Toby Perry tancaven el circuit dins dels cinc primers.
L'organització va plantejar l'Earth Final com un punt de trobada entre tots els amants del gravel. Per això, va dibuixar un segon recorregut no puntuable i menys exigent. El suec David Koechli i la reconeguda atleta local Ramona Gabriel van ser els millors de la distància Medium de 94,2 quilòmetres amb 1.800 metres de desnivell positiu. A més, per incentivar la convivència entre tots els implicats, l'esdeveniment es va desenvolupar a El Vilar de la Duquessa de Cardona, un recinte tancat exclusivament per a l'Earth Final amb totes les ubicacions en la mateixa zona. Una oportunitat única per compartir un cap de setmana de somni amb els millors especialistes gravel del planeta. En la festa final i la cerimònia de cloenda de dissabte a la nit ja es rumorejaven les possibles seus per al 2024. La maquinària de Klassmark ja s'ha posat en marxa per fer realitat la segona edició de les Gravel Earth Series.
Foto: Roger Salanova / Gravel Earth Series